- Sluta. - Läs inte mer, är du snäll.
Mina föräldrar kommer när som helst.
Jag vet. Du börjar alltid städa som en galning när de ska komma.
Lite som djur som flippar ur före ett jordskalv.
- Hon är vettskrämd. - Du häller flingor överallt.
Jag får ett anfall! Sätt en plånbok i munnen på mig! Det gick över.
Det här stället är en katastrof. Du har inte ens fixat läckan.
- Kom igen. Läckan är under kontroll. - Bobby!
- Man lägger knappt märke till dem. - Jag är okej.
Tro mig, min mor kommer att märka att vårt tak läcker.
Du har rätt. Det kommer hon. Upprepade gånger och högt.
Fixa det bara, snälla. Var min amerikanske fixarman.
Visst, jag går upp och fixar läckan.
Du och barnen måste lösa i vilket rum mina päron ska sova.
Jag måste kolla efter hårstrån i badrummet.
Ingen fäller som den här familjen. Ni är som ett gäng Chewbaccor.
- Var ska mormor och morfar sova? - Genes rum luktar fis.
Vi låter dem ligga där. Då kanske de åker härifrån fortare.
Gene kan sova i mitt rum om han inte stör sig på mina mardrömmar.
Jag såg "Night of the Living Dead" med er när jag var 8-
- så nu vaknar jag varje natt och kliar och sparkar i luften.
- Händer det fortfarande? - Ja, det är konstigare nu.
Mina rädslor och spirande sexualitet måste ha förväxlats.
Jag tror att jag blir angripen av zombier-
- och skriker: "Vill du hångla?" Sen hånglar jag med dem.
Jag slaggar nog med mormor och morfar.
Nu räcker det. Gene, Louise, ni sover i Tinas rum.
Tina, du sitter i karantän. Du sover ensam.
- Vi spänner fast dig eller nåt. - Låt mina läppar vara fria.
Gene, bara för att mormor och morfar kommer-
- slipper du inte göra läxorna. Hur långt har du kommit i historian?
Jag har en rubrik: "Historia - en viskning från det förflutna".
Din far hjälper dig med den sen. Eller hur, Bob?
- Jag vill ha den på mitt bord 17.00. - Jag skriver inte din uppsats.
Okej. Jag har ett tillkännagivande: jag står på en stege.
Sluta skaka den. Jag borde inte behöva säga det.
Varför blir du så arg när mormor och morfar kommer på besök?
- Hatar du dem? - Nej, bara mormor.
Eller, jag hatar inte henne. Bara hennes röst och det hon säger.
Al!
Vill du höra min imitation av henne? Al!
- Jag hör inte det här! - Förlåt.
Hon är din mormor. Vi älskar henne. Vi hatar henne.
- Jag har fixat läckan! - Bra. Stanna inte där för länge.
Jag vill ha ett trevligt besök innan vi öppnar restaurangen!
Jag menar, jag är nästan klar!
- Häftigt. Vems rum är jag bakom? - Mitt.
Är du i väggen eller i min hästaffisch?
- Snälla, säg "hästaffisch". - Jag är en häst.
- Vänta, jag kan gå sidledes också. - Är du i en annan dimension?
Ser du ett lejon, en häxa eller en garderob?
- Ett lejon, häxa eller garderob! - Varför frågar du det, Gene?
- Det är en bok. - Just det, en barnbok, ja.
- Ja, av Salman Rushdie. - Den är inte skriven av Rushdie.
- Klart den är. - Det är den inte alls.
Jag tänker inte prata mer med dig. Gå och kolla upp det själv.
Jag gjorde just det. Rushdie skrev den.
- De är här! Kom ut ur väggen, Bob! - Ja.
- Hallå! Al! - Herregud.
Lämna inte våra väskor ute på gatan. Är du galen?
- Vad gör alla kastruller på golvet? - Bob ska ta upp dem, mamma.
Sluta tramsa runt där inne, Bob. Du kommer att fastna.
- Lin! - Ja, vad?
- Du kommer aldrig att tro det här. - Vad är det?
Jag sitter fast!
Jag borde inte ha fisit.
- Vem sitter fast i väggen? - Bob.
Bob får inte plats i väggen. Han är överviktig.
- Vad? Han hör inte mig. - Jo, det gör jag. Jag står här.
- Jag vill beställa en hamburgare. - Nej, Al!
Han får ingen hamburgare. Han kan få en kalkonburgare.
Det finns inget som heter kalkonburgare.
Läs din Maxim. Han hittade den på återvinningen.
- Vilka är det på framsidan? - Tjejerna från "Coyote Ugly".
- De lever nog inte ens längre. - Vi måste öppna restaurangen, Lin.
- Jag kan nog ta mig ner dit. - Vad pratar du om? Kan du gå ner?
Möt mig där nere, ungar. Ni får vara mina ögon och händer.
- Okej, vi är där nere! - Nej, ni har inte rört på er.
Jag startar grillen!
Så där låter inte grillen. Gå ner till restaurangen.
Specialaren har fetaost på och den heter "Aldrig varit fetare".
Hörde du? Skrattar du?
- Jag hör dig skratta. Skriver du? - Japp. "Aldrig varit fetare."
Bra. Jag hjälper Tina vid grillen. Det här går jättebra!
- Hallå, ungar. Gene! Louise! - Hallå!
Ta den här. Det är mitt kiss.
Töm den och kom tillbaka med den. Det här är vårt system.
Pappas kiss.
Jag ringde byggmästaren Teddy. Han ska få ut dig därifrån!
- Det behövs inte, Lin. - Klart det gör.
Du vet hur Teddy är. Han bara babblar på.
Har du inte tid med hans historier?
- Är du väldigt upptagen i dag? - Nej.
- Är det trångt där nere, Bobby? - Lite grann, Teddy.
Jag har hört om falska väggar. De är från förbudstiden.
Stan var en hamn för smugglare. Många vet inte om det.
Min gammelfarbror drev en lönnkrog här i stan.
Den kallades för Swanky's. Hört talas om drinken Swankypanky?
- Den består av två delar vermouth... - Teddy, lyssna.
Få inte ut mig i dag. Säg till Linda att du kommer tillbaka i morgon.
- Jag har blocksågen i bilen. - Nej, Teddy. Lyssna.
- Säg att du behöver ett tillstånd. - Vill du stanna kvar i väggen?
Låt mig njuta av mitt kryputrymme tills mina svärföräldrar åker hem.
Jag hörde om en kille som gömde sig i väggen, för polisen.
De hittade honom tuggandes på en bräda, iklädd koppartråd.
- Fantastiskt. Kom tillbaka i morgon. - Jag måste ändå ta betalt för idag.
Min terapeut säger att om inte jag värdesätter min tid gör ingen det.
Jag skriver upp det som konsultation. Inga kompispriser.
Gör vad du måste göra och släpp ner fakturan i schaktet.
- Fick du den? Jag släppte ner den. - Jag fick den inte.
- Jag kan inte ha saker obetalda. - Jag ska leta efter den, Teddy.
- Skriv en till, då! - Jag måste gå till bilen.
Jag tillbringar min första natt i väggarna i mitt eget hus.
Jag lånade Genes kamera för att dokumentera upplevelsen.
Och Louise har lånat ut sin Kuchi Kupi-nattlampa.
- Kuchi Kopi. - Kuchi Kopi-nattlampa.
Nåja, här ska jag sova i natt. Jag ska visa er.
Åh, Al. Ja.
Herregud. Jag tror att Lindas föräldrar har sex.
- Hoppas att de skyddar sig. - Jag ska sampla det.
Hallå där. Lustigt att se er här.
Dubbeltrubbel. Okej, då kör vi.
- Du låter som min mormor. - Va? Jag hör dig inte.
Och du låter som min morfar.
Snälla, sluta röra varandra!
NÄSTA DAG 5 TIMMAR INNAN GLORIA ÅKER
Gene, är du redo att redovisa din uppsats?
Mina morföräldrar bor hos oss. Bägge levde under förbudstiden.
Så här låter det när de har sex i rummet intill mitt.
Rektorns kontor. Nu!
Far, när du levde var den här restaurangen din förbannelse.
Nu när du är död hemsöker din oroliga ande den här platsen.
- Tala till oss, far! - Är det du, Louise?
- Hörde ni det där? - Det är din dotter. Gå mot ljuset!
Jag fattar. Mycket lustigt. Jag är ett spöke.
Fråga honom vad ni vill om den andra sidan.
- Är du spöket i "Ghost"? - Nej.
Louise har redan sagt att jag är hennes döde far. Nästa fråga.
- Är du spöket i "Titta han spökar"? - Vad sa jag just?
Vet ni vad det här får mig att vilja göra?
- Äta era själar. - Spring!
Herregud, han fick mig! Du håller åtminstone om mig nu.
- Vad försiggår här borta? - Ledsen, Lin.
Vilken tur att du har roligt. Jag fortsätter sköta köket-
- torka av bord och ta hand om ungarna.
Var inte arg, Lin. Kom hit. Kom mot min hand.
Låt mig smeka ditt hår så där som du gillar.
Är det inte skönt?
- Herregud. - Ursäkta mig. Förlåt.
- Så där harklar sig din mamma. - Ja, och?
Innan du vet ordet av skriker du "Inga burgare! Läs din Maxim."
Du gnatar redan som hon. Vart tog håret vägen?
- Jag håller inte på att bli min mor! - Det där badrummet är snuskigt.
Vem var där inne sist? Gå tillbaka in och torka av sitsen!
- Gnata inte på mina kunder! - Skrik inte åt min mor!
Vad sa du, Agnatha Christie?
Det här är mer än du kan hantera, hjärtat.
Din far och jag har beslutat att stanna en natt till.
- Vi stannar så länge det behövs. - Nej, nej, nej!
Knack-knack. Jag fick kvarsittning.
Men jag ger inte mig själv skulden. Det är egentligen pappas fel.
Det är din historieuppsats.
Tack, mamma. Vi behöver all hjälp vi kan få här.
Nej, jag ska ta mig ut härifrån. De behöver inte stanna.
Jag kom precis på hur jag ska ta mig ut på direkten.
Jösses. Satans skit!
Vart tog han vägen? Jag hör... Jag hör honom.
Lin... Jag sitter fast.
- Jag vet, Bob. - Nej, jag sitter verkligen fast.
- Gjorde du inte det förut? - Nej.
Du fejkade! Jag tror inte mina öron. Bob's Burgers.
- Hej, Linda. Det är Teddy. - Hej, Teddy.
Vet du vad? Du behöver faktiskt inte komma hit och få ut Bob.
- Inte? - Han mår bra.
- Teddy! Jag måste komma ut! - Hej då, Teddy.
- Ha det så kul där inne. - Linda!
NÄSTA DAG
Tredje dagen i väggen. Det vore skönt att få bajsa.
Okej. Jag kommer inte ut den vägen.
Jag fick en stor sticka. Jag känner mig svimfärdig.
Ta dig samman, Bob. Är det spindlar överallt här?
På mig! På mig! Spi...
Du förstår mig, visst gör du, nattlampan?
Varför ville du ha en seans inne på din familjs restaurang?
- Och när exakt gick din far bort? - Jag glömmer.
Ge mig dina händer. Vi tillkallar hans ande.
- Du måste humma med mig. - Humma med dig?
Stor dörr. Har den alltid funnits här?
Wow, en lönnkrog i kryputrymmet. Vilken fantastisk idé.
- Trevligt att se dig, mr Bob. - Detsamma, Kuchi Kopi.
- Vad får det lov att vara? - Ge mig din bästa smuggelsprit.
- Hur går det för dig, mr Bob? - Det kunde ha gått betydligt bättre.
Behöver du använda toaletten, mr Bob? Göra nummer två?
Jag är glad att du frågar, Kuchi. Ja, jag behöver göra nummer två.
Ja, det behöver jag. Verkligen.
Här är min skapelse. Jag kallar den för "Tonamin".
Ni kommer att sälja miljontals.
Jättegott. Vi gör den till dagens burgare.
- Din svärmor är rätt egensinnig. - Ja, det är hon.
- Hon måste tillrättavisas. - Vad ska det betyda?
- Dödas. - Nu blev du en elak liten nattlampa.
Visste du att din fru och svärmor försöker lägga sig i dina affärer?
- Gör de? Mina affärer? - De försöker ta in protein utifrån.
- Protein utifrån? - Tonfisk.
Jag är så trött. Mina morföräldrar hemsöker mig i mina drömmar.
Jag behöver en tupplur. Jag kan sova uppe i taket.
Det skulle pappa ha gjort. Ja, jag ska göra honom stolt.
- Det är skönt här uppe. - Du har magmuskler som barkis.
Herregud. Killarnas omklädningsrum måste ligga där. Jag sover senare.
- Gift. - Va?
Kvicksilverförgiftning i tonfisken!
- Sluta, Bob. - Den var bra, Kuchi.
- Vem pratar du med? - Ingen. Bara en vän.
- Han håller på att få fnatt. - Okej, dags att komma ut.
Det finns inget ut. Inte längre. Var är jag? Är jag här, eller här?
- Jag är överallt! - Jag ringer brandkåren.
- Ta av dig handduken. - Där var det igen. Hörde du?
Ta av dig...
Tre syskon i trubbel på två dagar. Det betyder röd flagga.
- Vad är det med er? - Vår far fastnade i väggen.
- Var det så han dog? - Bra jobbat, mr Frond.
Vi tänkte berätta på fars dag. Nu har vi inget att göra då!
Vet ni vad ni är? Ni är barn i kris.
Vi måste genomföra ett hembesök - i dag.
- Ja! - Okej. Okej.
- Nu går vi. Vad är det där? - Sorgedockor.
Ta med dem. Ska ni ta med er de där också?
- Sorgekritorna? Tycker du? - Jag har många teckningar att rita!
Ursäkta, det är lite hög volym här.
- När kommer ni på hembesök? - Där. Hugg.
- Gör det inte. Jag stannar här inne. - Han är stollig. Hugg.
- Jag tänker aldrig komma ut! - Vi ser det här jämt.
Ett hål kommer inte att räcka. Ni måste ställa ut lite mat.
- Vad försiggår? - De ska säkert ta ut kroppen.
- Är den kvar i väggen? - Delar av den.
Det är en riktig kris, mr Frond. Det är en kris!
- Ja! - Vi är alla i kris!
- Visst, okej! - Ta inte ut min pappa ur väggen!
Bob, skolkuratorn sitter här och tror att du är död-
- så nu skulle det verkligen passa om du kom ut.
Kuratorn? Vad är det här? Ett läger?
Jag är rolig i väggen.
- Er make är alltså inte död? - Nej, han bara retas.
Varför lät Louise mig tro att han var död?
Hon gillar bara att jävlas med folk hon tycker är kork... Jag vet!
- Vad sägs om en burgare? - Nej. Jag äter inte kött.
- Döda honom. - Tyst med dig, Kuchi.
Jag har lite köttfärs till dig, Bob!
- Bob! - Bilden börjar klarna här.
Jag kollar upp när och hur socialtjänsten bör kontaktas.
Va?! Socialtjänsten? Va?!
Harklandet, det kommer inifrån väggen!
- Bob! - Herregud!
Kom mot min röst, Bob. Jag skriker.
Min mor är på besök.
- Sluta krypa iväg. - Det här händer inte!
- Ta dig samman! - Skaka mig inte. Jag måste på toa.
Här är Bobby. Jag hittade honom.
Aj! Det är varmt!
25 MINUTER SENARE
- Mycket bättre. - Usla förebilder, slappa gränser...
Egentligen inga gränser. Jag måste ringa ett par samtal.
Vänta, mr Frond. Jag vill be alla om ursäkt.
Att gömma mig var själviskt och dumt.
Förlåt för att jag kallade dig Agnatha Christie.
Det sades i stundens hetta och var riktigt dumt.
Jag kan bättre. Spiro Gnatnew.
- Sluta medan du har chansen. - Ragnaty Ann?
- Gnatbrukssekreterare? - Den var rolig. Jag gillar...
Jag är inte gnatig. Men den var rolig.
- Socialtjänsten? - Vänta lite nu, kompis.
- Är du gift? Har du barn? - Nej, och nej.
Lyssna på mig. Min dotter är världens bästa mor.
Den här karln är tokig, men kan du tänka dig?
Att ha familj får en att bli tokig.
Så har du inte barn vet du inte tillräckligt för att kalla in nån.
Faktum är att det här inte ser så värst bra ut för dig heller.
Jag undrar om du ens fick tillstånd av skolan att komma hit i dag.
- Det fick han inte. - Han tog oss från lärandet!
Han sa inte ens åt oss att använda bilbälte.
Va?!
Lägg tillbaka din telefon och ditt anteckningsblock i fickan-
-och lämna den här familjen ifred!
Okej. Visst. Visst. Visst.
Gloria! Tack.
- Kom tillbaka snart, hörni. - Hej då, mormor. Hej då, morfar.
Vi ses i mina drömmar.
- Jag har ett rum att återfisa. - Får jag tillbaka min nattlampa nu?
- Ge den till mig! - Sluta. Sluta!
- Det här är pinsamt. Du är vuxen! - Jag tänker behålla den!
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com